Snad nejotřesnější důsledek občanské netečnosti - a lenivosti médií samostatně myslet - se v posledních pěti letech odehrává na Šumavě. Ač tu mizí před očima nejrozsáhlejší lesní a rašelinný komplex v Evropě, občan dotuje jeho devastaci a nechá se opít rohlíkem bitvy s mediálním broukem. Vůbec si nepoloží otázku, jak je možné, že po pěti letech usilovného válčení tu má kůrovce i polomů víc než před válčením. Přitom grafy kůrovcových těžeb, polomů, holin, jež vystřelily strmě vzhůru po nástupu dnešního vedení, jsou médiím k dispozici: ta však radši papouškují oficiální mýtus o bitvě s dědičným nepřítelem.
Tvrdá data tzv. Žlábkovy pětiletky jsou otřesná. Ze Šumavy bylo odvezeno 1 041 000 m3 dřeva za miliardy korun: kubík stojí 1600-3000, ale také 50 000 Kč, je- -li rezonanční (a to na Šumavě ve vyšších, přednostně holených polohách je). Většina tohoto dříví - ať stojícího, ležícího, oloupaného, uschlého - jako cenná organická hmota měla v NP zůstat v ekosystému. Proto jsou i dobře míněné petice požadující "zachování NP Šumava ve stávajících hranicích" směšné - bez odstoupení současného managementu znamená takové zachování jen to, že bude v současných hranicích po-kračovat plundrování Šumavy. Vedení Parku může správně pochopit iniciativu jako petici na svou podporu - a začít ji samo propagovat. A proč ne, když se tu oportunně opouští princip bezzásahovosti v nejcennějších zónách. Jako by všechny dosavadní holiny a kácení v prvních zónách nebyly pro Ivana Žlábka vždy jen "ojedinělé" a "odborně jednoznačně odůvodněné výjimky"!
Média si nechala namluvit, že se masivně těží kvůli ochraně přírody. Pět let neslyšíme z Vůdcova hlavního stanu z Vimperka nic jiného než situační zprávy z rozhodující, tentokrát definitivní bitvy. I z hlediska strikt-ně lesáckého vystihuje efektivnost tohoto boje jediné slovo: debakl. Čím víc se bojuje, tím víc je nepřítele (azisků). V době, kdy se pokrytecky rozhořčuje nad stovkami napadených stromů na Trojmezné, jež kvůli blokádě údajně přinesly zhoubu pár tisícům dalších stromů, nechala Správa NPŠ úmyslně namnožit a vylétnout kůrovce z 46 000 m3 nezpracovaných polomů z podzimu 1998 (některé zpracovala až v říjnu 1999!). Ve stejné době těžila jinde pro zisk či v prvních zónách. To už je úmyslný rozvrat porostů, do nichž se holinami a labilními okraji přivádí navíc vítr a slunce (vichřice je levnější než benzín do pily). Loni dokonce vykáceli a beze zbytku odvezli 0,3 ha první zóny, lemující mezinárodně chráněnou Jezerní slať. Aby čin zamaskovali, svévolně posunuli hranici nejpřísněji chráněné zóny o desítky metrů zpět, až na samu slať. Před kamerou všechno popřeli jako přistižení školáci (ing. Heřman). Jelikož toto už patří do kategorie trestných činů, podal jsem trestní oznámení -asouběžně stížnost na Českou inspekci ŽP. Ta označila stížnost za oprávněnou a zahájila správní řízení.
Jsem rád, že se kompetentní orgány už chovají ve vztahu k šumavskému tunelu nikoli jako komplici, nýbrž jako nezávislé orgány demokratického státu. Vím, že je to jen kapka v moři (prvních zón je tu 135!). Věřím však, že vyřeší-li se mechanismus této jediné kapky (kdo, kdy, komu aza kolik), spustí to konečně i v tuzemských, líně se rozvalujících slatích a kopcích kýženou lavinu.